44. Mica Sirenă, o poveste spusă de Oana Martinca
Oameni mici și mari - povești pentru copii - A podcast by oamenimicisimari
![](https://is4-ssl.mzstatic.com/image/thumb/Podcasts115/v4/f3/68/1e/f3681ece-334b-0c6d-68a2-23c15fc1bc16/mza_14018565689179924360.jpg/300x300bb-75.jpg)
Categories:
Mica Sirenă, de Hans Christian Anderson Departe-n largul mării apa e albastră ca albăstrelele şi limpede cum e cristalul, dar e şi foarte adâncă, atât de adâncă încât nici o ancoră nu poate ajunge până la fund; ar trebui să pui o mulţime de turnuri de biserică, unele peste altele, ca să ajungi de la fund până la luciul apei. Să nu credeţi însă că acolo nu-i decât nisip şi mâl; nu, acolo cresc copaci ciudaţi şi ierburi ciudate, şi tulpinile şi frunzele lor sunt aşa de mlădioase încât se clatină la cea mai mică mişcare a apei, parcă ar fi vii. Toţi peştii, mici şi mari, se strecoară printre ramuri cum se strecoară păsările prin văzduh. În locul unde-i cea mai mare adâncime e palatul împăratului mării; zidurile sunt de mărgean şi ferestrele înalte şi arcuite sunt de chihlimbar străveziu; acoperişul e făcut din scoici care se deschid şi se închid după cum se mişcă apa. Şi în fiecare scoică e un mărgăritar de preţ; numai unul şi ar fi destul să împodobească măreţ coroana unui rege. Ascultă povestea!